![](http://fantasyjanavarga.eu/wp-content/uploads/2023/12/Harry-Ginny-a-Polovicny-princ-29-12-2023.jpg)
Harry&Ginny – rýchle zhrnutie toho, čo dokážu a čo ich obmedzuje, chronologicky zoradený vývoj ich spojenia…
- potrebujú kontakt (ich duša je nepokojná, keď aspoň raz za dva dni necíti vedľa seba svoj zvyšok)
- na blízku prítomnosť dementora reagujú takmer rovnako…počujú kričať Lily. Harry ale reaguje predsa len citlivejšie, a odpadne. Keď však hrozí, že ho dementor pobozká, vplýva to aj na Ginny a vtedy odpadne ona. Či by to platilo aj obrátene, to sme ešte nezistili
- Harry cíti Ginnin menštruačný cyklus a pokým nie sú ich duše plne pokojné, sú schopné zachytiť potešovanie sa toho druhého
- obaja sú schopní vyčariť Patronusa len vtedy, keď sú spolu, keď sa držia za ruky a keď ich oddelené kúsky duše vlastne zapadnú do svojho zvyšku. A ich Patronmi sú magické zvieratá. Jednorožec a Pegas
- keď Harry zachytí vo svojej mysli alebo blízkosti Voldemorta, rozbolí ho jazva a Ginny vtedy zvracia
- obaja sú animágovia, samozrejme rovnaký druh a dokonca majú dve formy, do ktorých sa dokážu obaja premeniť. Sokol a ocelot
- Harry dokáže odolávať Imperiu – Ginny vtedy vidí jeho očami a kúsok Harryho duše v nej mu chce pomôcť. Platí to aj naopak, Ginny ale nedokáže až tak dobre odolávať Imperiu (toto sa stalo Albusovou osudovou chybou, keď sa rozhodol tajne testovať Ginny)
- obaja navzájom berú svoje pachy automaticky, akoby cítili samých seba
- zistili, že v animágskej forme Harryho nebolí jazva
- na kliatbu Crutiatus, ktorú zoslal Voldemort na Harryho, reagovala Ginny veľkým plačom. Necítila bolesť, ale plakala za Harryho
- Ginny zisťuje, že sa v prítomnosti niečoho, zatiaľ neidentifikovaného, cíti veľmi zle, je znechutená a plná odporu
- Harry zisťuje, že zachytáva Voldemortove nálady, kedy je jeho nepriateľ stále naštvaný a Harry samozrejme tiež
- zisťujú, že sú pre toho druhého prirodzenou, automatickou ochranou pri oklumencii. V tomto momente, kedy je myseľ napr. Harryho ohrozená prienikom cudzej mysle a nedokáže sa brániť, kúsok Ginninej duše v Harrym preberá iniciatívu a v Harryho mysli vystavia bariéru, ktorá sa tam udomácni a je tam vlastne nonstop. Na cudzie prieniky reaguje automaticky a to aj v prípade, že sa Harrymu sníva (dvere na Odbore záhad). Platí to aj obrátene. Harry prestáva byť nahnevaným, prestáva ho bolieť jazva, prestáva byť v spojení s Voldemortom, o čo sa stará Ginnina bariéra v jeho hlave (a čo bolo kritické neskôr práve pri Arturovi)
- počas tréningu medzi Harryho štvrtým a piatym ročníkom inak nezistili, že by na nejakú inú kliatbu akokoľvek reagovali
- pri mimoriadne vypätých situáciách, keby ich mysle bojujú s enormným napätím, je ten druhý schopný pomôcť na diaľku, pretože majú v mysli vybudovanú bariéru (Harryho boj s Umbridgeovou). Ginny mu vtedy pomáhala. Dokonca vyslala aj slovo. Nieslo si to ale následky, ktoré pochopil aj Harry o pár mesiacov neskôr po tom, ako pomáhal Ginny vyrovnať sa so smrťou otca
- aby sme si to rozlíšili – pri oklumencii šlo o to, že myseľ jedného alebo druhého bola napadnutá a duše v nich pomáhali mysli ubrániť sa. Tieto duše vybudovali v mysliach akési svoje miestečko, stále pripravené brániť myseľ pred napadnutím. V prípade Dolores a Artura boli mysle Harryho a Ginny totálne zdevastované. Nešlo priamo o napadnutie, o takzvanú z núdze cnosť, kedy by duše bránili mysle. V tomto prípade sa oni sami rozhodli vyzvať tie miestečká v mysliach, umelo vytvorené dušami, aby pomáhali upokojovať svojich „hostiteľov“.
- aké následky to malo, to vieme. Ani jeden z nich nie je schopný toho času pustiť si k telu nikoho opačného pohlavia…
- no a… ak sa sústredia, sú schopní zachytiť náladu toho druhého, jeho citové rozpoloženie (to však robia len veľmi výnimočne, vlastne sa tomu vyhýbajú). Pamätáme, čo sa stalo, keď chcel Harry cítiť to, čo cítila Ginny pri toho času neidentifikovaných temných artefaktoch
- pochopili dokonca aj to, že ak užijú Všehodžús, sú schopní premieňať sa do oboch animágskych foriem a naspäť podľa chuti
Hádam je to pochopiteľné, zrozumiteľné. Duše, mysle… sa to ľahko dá zamotať. Každopádne, ako ste si všimli, stupňuje sa to. A stupňovať sa to ešte bude. A ja vám viem sľúbiť, že sa napokon dozvieme presne čo sa stalo a prečo sa to stalo… prečo sa to deje takto, prečo sa to stupňuje… a aj to, ako sa toho zbaviť.
No a k deju…
Toto bude len rýchly prehľad toho, čo nás bude čakať. Samozrejme sú tu spomienky na Toma Riddla. Dumbledore niekoľkokrát povedal, že Harry musí Toma spoznať, aby ho dokázal poraziť. A mal pravdu, hoci to Harry zatiaľ netuší, my to vieme veľmi dobre. S tým je samozrejme spojený Slughorn…
S knihou Polovičného princa to bude trocha inak, ako v originály. Po pár kapitolách pochopíte.
Potom je tu Draco Malfoy, ktorý dostal úlohu. A áno, dostal ju aj tu. Ale pozor! Harry nebude s priateľmi v Šikmej, aby videli divného Draca a jeho návštevu u Borgina a Burkesa! (zmena, rovnako ako u Artura)
No a samozrejme je tu záver originálu a smrť Albusa Dumbledora. Kto si myslel, že ho ušetrím, mýlil sa. Bude prekliaty, jeho život bude pomaly končiť, ale kto a kde ho zabije…
ŽÁNER: prepis originálu, soulbond, dobrodružné, romantika
OBDOBIE: 6. ročník
POSTAVY: originálne + vlastné